Včera večer mě Soňa dopravila i s kolem do Norimberku, dnes jsem nasednul na vlak do Karlsruhe a zítra, už na kole jsem chtěl přejet do Štrasburku. Ale popojedu jen do Lauterbourgu a zase vezmu vlak, ve 2 jsem dobral antibiotika a jsem nějaký slaboučký.
V úterý za kuropění nasednu na TGV a v poledne už budu obědvat v Bordeaux. Následují dny pojedu podél řeky Garonne a Kanálu dvou moří a Kanálu du Midi až do města Carcassonne. Jel jsem to vloni najaře, ale byla taková zima, že jsem se moc nerozhlížel a šlapal, abych se dostal do tepla, tak snad to teď vyjde. No a z Carcassone zase pojedu vlakem do města Avignon. Cestu Carcassone - Narbonne - Beziers - Montpellier už na kole znám, a popravdě, moc mě netěší. Tak raději do Provence o které říkám:
"Všichni doporučují Provence v červnu, kdy kvetou levandule. Zkoušel někdo z vás pojídat kvetoucí levanduli? Správný čas na návštěvu Provence je začátek září. Réva, fíky, jablka, hrušky, stačí jen natáhnout ruku a nenechat se u toho chytit..."
A tak se pár dní budu poflakovat v okolí, pojídat ty dobroty, okukovat, co nám nechali staří Římané a u piva večer klábosit s domorodci.
V pondělí 9. září ovšem legrace skončí, nastoupím do kurzu francouzštiny pro starší a pokročilé v městě Montpellier, kde po 14 dní budu pilným žáčkem a studentíkem ve skupince mých vrstevníků. Studentíci z filmu Marečku podejte mi pero jsou proti nám holobrádci :-)
A pak se vrátim, ale jen na otočku, protože pojedu na Ostrov na Glass Fair, který pořádá náš kamarád Richard Burtonshaw.
Držte mi palce ať neprší, nefouká a neskolí mě žádná choroba nebo autobus.
Budu se hlásit
Ještě z vlaku, je to dost dlouhé, ale dá se tam něco dělat, tak to uteče.
Mám zase novou hračku, ten špalek to je Powerbanka Anker (Anker 737 GaNPrime 140W PD 24K Power Bank).
Je to teda dost těžká hračka, 635 g, ale zase nevezu jídlo, tak to dám. Ale mám to hlavně do těch vlaků. Zásuvky sice bývají, ale ne vždy funkčí a ne vždy mám místo u ní. Taksoběstačnost i pro tablet, který spolehlivě nabíjí 100 Watty, a k tomu i foun a ta další krabiçka je 5G Wifi router, wifina ve vlaku taky není nic moc.
Proč o tom píšu.
Ten krám se dokáže nabíjet úžasně rychle, když jsem vyjel, měl jsem tam 100%, v cíli 64%, ten tablet žere. A tak jsem to strčil do nabíjecky a za 22 minut zase 100%.
Mám zato, že se to dá za hodinu dobít z 10 procent do sta. Ale kdyby jen za půlo hodiny na 40%, tedy nědy nějakých 9 000 mAh?
To nedopiješ ani kafe, jestli ti ho do té doby přinesou :-).
Myslím si, že je to KO všem alternativním snahám o výrobu vlastní energie, soláry, nábové alternátory, hodíš 640 gramů do brašny, a když si u zásuvky, dokrmíš bleskově.
Mě se to hodí k tomu tabletu jak je starší, baterie mu prd vydrží a pořád jsem maskoval s prodlužovackama, tohle ho uživí celý den v pohodě.
Jinými slovy dojedeš 470 km z Bordeaux do Montpellier na elektrokole.
Nepočítal jsem to, jedu z Bordeaux do Carcassone podél vody, vítr by měl být v zádech.
Pak se přesunu do Avignonu a pojedu na Montpellier, ale přejedu ho do Sète, mám tam kámoše.
Z Carcassone je podél kanálu stezka, ale tak pro horáka,a na silnici fakt nic moc. Jel jsem to oběma směry, naopak v Provence je to fajn.
Protože jedu hodně vlakem,nejedu na ekole, to bys fakt nechtěl do vlaku tahat, navíc s bateriema navíc. Z Bordeaux do Carcassone je to asi 520, z avignonu přes Sète a tím Camarque co mám naplánováno asi 250, s těmi "poctivými" 30 zítra to dá asi 800.
Ale mám na to 10 dní, žádná honicka to nebude.
V pondělí mi vyrvali 4 zuby, ty zbytečný, někde vzadu, a narvali mi do dásně nějaký titanový hmoždinky, že prej na to chytí kolem Vánoc nějakej luxusní chrup. Strašili mě, že to bude bolet jako prase, až odejde to umrtvení, ale bylo to v cajku. Ale ten dentista mi napsal nějaká antibiotika, aby prý vykryl to hojení, a ty mě normálně dostávají. Nějakej dryják, bolela mě z toho palice a jsem furt utahanej.
Blbě jsem to spočítal, myslel jsem , že skoncím v sobotu ale poslední jsem dobral dneska ve dvě. Tak etapu Karlsruhe-Štrasburk raději významně zkrátím, a v úterý se taky moc hejbat nebudu v tom TGV, a pak to snad bude dobrý a ty jedy ze mě vyprchaj.
Jedu na tomhle.
Na elektriku je jen přehazovačka :-)
Jo promiň, zapomněl jsem, že máš nového gravela.
S implantáty jsem zatím neměl tu čest. Na kolo asi nic skvělého. Tak hlavně nezanedbávej ústní hygienu, nebo ti to urychleně vyhnije.
No, to je dalších asi 750 gramů navíc ty hračky kolem zubů, ale jinak to nejde. Snad to bude dobrý. Jdu se nacpat jogurtem, když už jsem se těch jedů zbavil. A pak pomalu, abych se mo nezapotil, vpřed směr přívoz v Neuburgu.
Nějak blbě jsem spočítal. Nebo jsem přehlédl jedno plato v té krabičce, antibiotika jsem dobral včera ve dvě.
"Zítra pojedeš vlakem!" řekla Soňa tím hlasem, který naznačuje, že jakýkoliv odpor by se mohl šeredně vymstít. Inu, jel jsem vlakem z nejvýchodnějšího městečka sladké Francie jež se slove Lauterbourg.
Milé, čisté, příjemné místo, pokud se člověk nedočte něco o jeho historii. Ale to až jindy a jinde.
Vlak jel na čas, ve dvě hodiny už jsem byl v hotelu, kde mě mají rádi. Nebo jsou pěkně vychytralí.
Svá putování po Francii začínám obvykle tady, a tak patřím mezi časté, možná nejčastější zákazníky. Vždycky mi přichystají na pokoj nějaký dárek a vždycky se netrefí.
Když jedu autem se Soňou, dostanu místní bábovku Kouglof a Soňa ví, že jí nechci zbaštit, protože je plná "zbytečných kalorií". Když jedu sám na kole, dostanu flašku vychlazeného místního šumivého vína, které, jako i ostatní vína nepiju. A táhnout flašku sektu na kole 14 dní?
Soni, promiň, fakt ne!
Ale to jsem odbočil. Brzy ve Strasbourgu jak už dlouho ne rozhodl jsem se žít nostalgicky a pak kulturně.
Tak nejdřív jsem vyšlápnul na platformu katedrály, 330 schodů, kde jsem byl naposledy v lednu 1990, když otevřeli hranice a já mohl navštívit alsaského kamaráda. Jasně, tenkrát jsem tam byl se Soňou.
Udělal jsem na platformě selfie a postoval domů.
Myslíte, že měla radost?
Slíznul jsem to jako malej: "To si mohl rovnou jet na kole, blbečku, máš odpočívat".
Hmm, tak tohle neklaplo.
Tedy za kulturou. V pondělí mívají musea zavřeno a to i zde. Výjimkou je museum Alsaska.
No, jak to říci.
Jak říkal František Vízner.
Měli tam čisto. Hodně keramiky, žádné sklo.
A jen jsem opustil ty zatuchlé předměty, vidím z mostu, že tam kotví výletní loď. Ta, co vozí touristy kolem dokola Štrasburku. A že za čtvrthodinky odplouvá. V pět je brzo na večeři, vzal jsem loď.
Neviděl jsem celkem nic nového, ale ten výklad byl zajímavý. Jak se o Alsasko přetahovali Němci s Francouzi, a jaký otisk to zanechalo v místní architektuře.
Je zajímavé, že jak Frantíci tak Němci, chtěli udělat z města takovou výkladní skříň, aby těm "bývalým majitelům" ukázali, kde se Alsasanům žije líp.
A tak z toho kohoutění vlastně Strasbourg profitoval.
Až do nástupu Hitlera.
Ten Němcům v Alsasku zabouchnul vrata dost vehementně..
Strasbourg a Alsasko je pro mě symbolem zbytečnosti válek o území, kde místní žijí se sousedy v pohodě, jak už to u hranic bývá. Politici z vnitrozemí chtějí válčit, ale ti co žijí v té "nárazníkové zóně" jim o to vůbec nestojí.
Kvůli Alsasku padlo miliony Francouzů i Němců, a navzdory nápisům na náhrobcích, zcela zbytečně.
Strasbourg a jeho francouzsko/německý charakter je důkazem.
Vstával jsem v půl páté, abych pak 40 minut stepoval na nádraží, prostě ta moje letora statika ve výslužbě si mě vychutnává. Jasně, vlak odjíždí v 6:14, na nádraží na kole 15 minut, ale já si tam nandám ty svoje součinitele spolehlivosti, píchnu cestou a povedu, nebo se budu vracet pro zapomenutou přilbu na pokoj (to už se mi stalo), zabloudím v pomatení mysli, prostě levou stranu přenásobíme, pravou stranu podělíme těma sichrujícíma součinitelema, a jsem na nádraží v 5:30 jako mezulán, ale spolehlivě, bezpečně, s rezervou. Jiný už nebudu.
V kupé prvního vozu TGV, vyhraženého pro cestují s koly jsme dva, já a asi třicetiletá Němka. Nepovolím. Komunikujeme francouzsky a tak jen krátce:
"Kam jedete?"
"Do Bordeaux."
"Já taky."
Tím je vyřešena otázka, čí kolo má být vespodu. Je to totiž fuk. Vybaluji notebook, internet frčí, to s CGG za těch 6 hodin pohnu, libuji si.
Ale houby s voctem.
Na další zastávce přistupují lidé, pak vystupují, a zase nastupují, courají na hajzlík a zpátky, a já, na sedadle do uličky vždycky musím zaklapnout notebook, vstát, ustoupit, na to se můžu vy..kašlat
Naštěstí je tu poledne a Bordeaux blankyt a 34 stupňů, v hotelu mě čekají, protože mezi výhody věrného zákazníka patří i "early checking" tedy, že místo v 15 mohu přijet už v 11, a pokoj je připraven.
Jak rád bych si dal "dvacet" ale v Bordeaux nejsem každý den, tak hurá do města se porozhlédnout a nebudou to výlohy butiků.
Volím plavbu po Garroně, hlavně kvůli tomu, že uvidím ty úžasné mosty jinak, než dříve. A pak si ještě dám kolečko elektrickým vláčkem, které mě zklamalo. Jede podobnou trasu jako vyhlídkový autobus, ale člověk tak je jak v trabantu, zadkem málem hobluje dlažbu, budete-li v Bordeaux, berte autobus. Jel jsem s ním předloni.
Utahaný jako štěně, večeře, pivo nemají, tak ten Afflingem a zítra konečně na kole.
Tak takhle to dneska bylo, a klidně si sáhněte na nos, že nelžu.
Ještě video
https://photos.app.goo.gl/HkVWsfiicSTW43qm8
Pont d'Aquitaine
Jak někoho může napadnout zničit most, to mi hlava nebere...
A taky drobnost.
My všichni, tedy kromě těch co jsou z Bordeaux, říkáme, že voda v Garonne hnědá.
Prej bychom, kdybychom byli na nesprávném místě v nesprávný čas, mohli dostat přes hubu.
Každé malé dítě v Bordeaux ví, že ta vodo je "bronzová". A fakt otázky nal to, jestli někdo v Bordeaux kdy viděl br jeoonz, jsou nepatřičné.
Ale spíš proč voda je hnědá, sorry, bronzová.
Žádné znečištění znamenající světovou katastrofu, žádné přemnožené řasy.
Písek z moře to je, co tu řeku v Bordeaux barví. I když Bordeaux je daleko od oceánu, stále dělá 4-6 metrů.
A jak se ta přílivová vlna valí, nakvedlá z písků co sebou přináši, tak tu vodu barví.
Už staletí.
Jak mi řekli, tak předávám
Když jsem všechno hladce, a podle plánu, je zapotřebí zbystřit, protože to prostě není normální a ta pohoda má jen otupit mojí ostražitost, aby ta rána, co přijde, zabolela nečekaně.
A dneska to jelo jak po drátku.
Takže vlastně ani nemám co psát, žádné veselé příhody z natáčení, nic, jen krásný den mezi vinicemi podél řeky Garonne. Ale přeci jen něco, co stojí za zmínku.
Přejel jsem nejstarší most v Bordeaux – Pont de pierre – tedy Kamenný most.
A teď, hlavu vzhůru hrdobci – proti našemu kamennému mostu Karlovu, je to benjamínek. Pokyn k jeho výstavbě dal Napoleon Bonaparte, protože když táhnul plundrovat Španělsko, trajekty přes řeku Garonne ho od jeho bohulibé činnosti zbytečně zdržovaly. Tak most začali stavět v roce 1812, ale u jeho slavnostního otevření už Bonapart nebyl, bylo to 1. května 1822.
A teď považte, až do roku 1965 to byl jediný silniční most v Bordeaux.
Tedy, v roce 1860 postavil Gustav Eiffel most pro ohnivého oře, který se dnes jmenuje Passerelle Eiffel, ale do otevření mostu Saint-Jean měli motoristé v Bordeaux smolíka.
No, a aby toho nebylo málo, dnes už zase autům neposlouží, od roku 2018 přes něj jezdí jedn tramvaje a autobusy, a pak také my, na kole. Ostatní musí na ten zvedací most Chaban Delmans nebo dál na Akvitánský most. Ta řeka je prostě prevít široká. Kamenný most byl vystavěn v jejím nejužším místě a přesto je dlouhý 486 metrů a má 17 oblouků – prý protože tolik je písmen ve jménu Napoleon Bonaparte, tedy jestli si nevymýšlí.
A ještě jedna, taková typicky francouzská specialitka - ačkoliv se most jmenuje Kamenný, je tam šutrů pomálu a je vlastně z cihel.
A pak jsem jel, tedy podezřele hladce – po levém břehu Garronne až do Langonu.
Okoštoval jsem hrozny, ještě pár dnů potřebují, ale nejsem cimprlich, prošel se po Cadillacu a v Langonu, kde tou dobou „chcípnul pes“ jsem byl o třetí.
Jak to bylo s tím Cadillacem, a proč se tak jmenuje ten americký bourák jsem psal tady:
https://online.fliphtml5.com/vrrnn/evpx/#p=507
Zajímavý most, dočetl jsem se, že je široký 19 m a to je šířka regulérní 4 proudé dálnice. To byl takhle široký postavený od počátku nebo byl nějak rozšiřovaný? A na takové šířce když je provoz jen hromadné dopravy kol a pěších, tak asi žádné tlačenice nehrozí, to můžou být cyklisté ve třech proudech v každém směru :-)
Jezdí tama tramvaj, na dvě koleje počítej pět metrů minimálně. Po stranách chodníky po dvou metrech a zbývá ti pět metrů na dva pruhy vozovky kolem kolejí. Na každou stranu 2,5 metru, zas taková dálnice to není a jezdit podélně kolem kolejí není pro každého komfort...
PS: sorry, nějak jsem měla pocit, že celkem 14 metrů. Je tam ¨19, ještě 5 metrů rezerva, tak to už je na každou stranu 5 metrů vozovky. To jde i s autobusem ;-)
Byl rozšiřovaný, mám za to, že přejezd aut omezili nikoliv kvůli dopravní kapacitě, ale ze statických důvodů, když přes něj natáhli koleje a pustili tam tramvaj.
Ale to si ještě musím dogooglovat.
Jinak zajímavá věc, ten zvedací most Chaban Delmans se zvedá párkrat do měsíce, aby do Bordeaux mohli vplout ty gigantické výletní lodě. A je to drahá sranda. Za každé zvednutí mostu ta loď platí 6000 euro, tedy do Bordeaux a zpět stojí 12000 euro jen zvednutí mostu.
Pak musí platit lodivoda, po řece musí loď řídit zkušený maník pak ty přístavní poplatky,je to drahá zábava. V centru je přístav jen pro výletníky. Dalších 6 přístavů je dále po proudu,v 80tých to z města vystěhovali
Zajímalo by mne, kolik poctivých kilometrů jsi ujel?
Z Bordeaux do Langonu to je stejně daleko jako to bylo vloni. Malinko přes 50, na rovince, pomalinku
https://www.relive.cc/view/vMq5g3P7QQO
Jj, známe to asi všichni, pokud není člověk zdravotně úplně v pořádku, může mít radost i z poctivých padesáti kiláků, s průměrem deset za hodinu.
Už jsem se bezvýsledně ptal báry2, snad mi to prozradíš ty. Jak se najížděj nepoctivý kilometry? 8-O Já znám akorát tohle: "... Poctivej člověk je všude váženej, ctěnej, spokojenej sám se sebou a cítí se jako znovuzrozenej, když jde ležet a může říct: ,Dneska jsem byl zase poctivej.’„
To zavedla Radka, psala, že ujela "poctivých třicet" což u dálkářů vyvolávalo pobavení. A tak se píše "poctivých" pokud jde o vzdálenost celkem zanedbatelnou.
Ona to samozřejmě myslela proti "nepoctivým" na elektrokole, protože o tom prd ví. Kdyby ujela 200 nepoctivých, upadla by jí asi prdel, ale to netusí :-)
Nesuď druhé, když nevíš.
Můj rekord je poctivých 146 km na plně naloženém kole, takže moc dobře vím, o čem to je.
Ujet 200 a více km na elektrokole, to už není o cyklistice. Ani o té dálkové.
"Nesuď druhé, když nevíš"!
Kdybys měla na elektrokole ujetých cca 200 km, pak bys mohla hodnotit.
Takhle vymýšlíš argumenty, jen abys svoje úlety obhájila
A jéje, štěkající hafík honem vylezl z boudičky a už zase brání páníčka, co :o)))
>Ujet 200 a více km na elektrokole, to už není o cyklistice. Ani o té dálkové.<
Tohle není o posuzování druhých, tohle je o celkovém názoru na ujeté kilometry na elkole a tvrzení, že jde o cyklistiku.
To je jen tvůj zcestný názor
Až ti taťka koupí elektrokolo obrátíš a budeš hájit elektromobilitu, že?
Nesuď, když nevíš.
Jedno elkolo již doma máme, takže mám ozkoušeno a vím, nicméně dokud to půjde, chci jezdit za své.
A i kdybych byla nucena ze zdravotních důvodů na elkolo přesednout, pak rozhodně neplánuji jezdit na 200 km výlety. Nějak nevidím smysl toho počínání a opravdu to již nepovažuji za cyklistiku. Vím, že pokud chci jet na pohodový výlet a něco vidět, pak je maximum cca 70 km.
Průměr je celkem ošidná věc, proto používáme průměry dva.
Průměr v pohybu, a průměr cestovní. Tedy ten, kdy se čas měří od té doby co opustíš start a přestane měřit, až když si v cíli.
Deset je málo, ale takových 13-14 km/h je už celkem slušný cestovní průměr.
Proč je tahleta hodnota důležitá?
Ne proto, abychom se sebeukájeli, jak jsme dobří a rychlí, ale proto, abychom věděli, jak vestu naplánovat.
Cestovní průměr velkem malinko ovlivnůje rychlost, jakou na kole jedeš, ale to, jak často stavíš, a jak dlouhé jsou ty přestávky.
Rychostní průměr vlastní jízdy je důležitý pro meření sportovního výkonu při tréninku a závodech, ale pro cykloturistu silně nepodstatný údaj. Tenhle údaj nepoužívám a nikde to ani neuvádím, vždy jen a pouze celkový průměr, to je důležitá veličina a před vlastní cestou je hodně důležité znát profil trasy. Není nic horšího než když si myslíš, že tam je 5 větších stoupání, a když už toho máš za den celkem dost a ono přijde ještě to 6. stoupání, které člověk přehlédl :-)
Tak to mi tady nehrozí, ale protivítr dokáže simulovat kopec.
Ale zatím dobrý.
Jedu zlehka, snažím se hlídat si kadenci, ale jak na to nemyslím, zase jedu jako strejda. Chtěl jsem si projet ten Agen, byl jsem tu vloni najaře, ale byla zima, tak jsem z toho měl prd, ale nevyšlo to, jsem rád, že jsem dojel.
Zkusil jsem utáhnout ten ventilek, ale za 15 minut duše zase prázdná. Zítra uvidím, jestli jsem píchnul, nebo co to vlastně je.
Mám to kousek, asi 80, tak budu mít čas to zkouknout i tady. Jinak na tom kanálu je to dost otrava, vidíš jen ty stromy a vodu.
Pro mě s jediným převodem je plánování a profil trasy důležitý 3*. Svý široký okolí dávám s převodem 48 - 21, ale mám převodníky od 30 do 60 zubů... A využil jsem všechny.
Jako správný cyklista - do kopce ze sedla!
Taky se občas projdu
Tak jestli je tam takové vedro, jako tady, je i třicet kilometrů hodně. Po desáté už je to o zdraví a ještě v osm večer tu máme ke třiceti stupňům :-(
Nepředpokládám, že by Jindra jezdil přes noc, to není nic na kochačku, to jezdím jen po známých trasách, když se chci dostat do východu slunce někam dál, kde už to neznám.
Jasně, řeknete si, ten Pařík na náš zase machruje, aby ukázal, jak se vyzná. Nemachruji, prostě vím že to tak je.
Po včerejším pohádkovém dnu, a ještě snovější večeři v Michelinské restauraci v Langonu - tu nelze jen tak okecat - dostane kapitolu v mém průvodci Francií - tak po tom všem se to zvrklo. V noci bouřka, hromy blesky, liják bičuje okna.
Budu vám asi připadat jako úchyl ale byl jsem rád, že pravidlo "dobře je jen proto, že brzy bude zle" se zase potvrdilo. Kouknu na předpověď "orage" postoupí na sever a já jen zmoknu.
"Opravdu, pane, nepočkáte hodinku, než ta slota přejde?"
"Nepočkám, nejsem přeci z cukru!". Dělám hrdinu, protože na radaru vidím, že ty dešťové mraky postupují zvolna mým směrem, tak to nemá smysl.
Jsem připraven být pár hodin, tedy asi dvě, nepropustný, snad to projedu. Pršelo čtyři hodiny.
A pořád podél kanálu, co není Canal du Midi ale Canal des 2 mers, tedy Kanál dvou moří. Du Midi na něj navazuje v Toulouse.
A mám to 25 do cíle, přestává pršet, a já jsem na sebe tak pyšný, že jsem předvídal a byl připraven jak skautík.
"Pýcha předchází pád" řekla by teta Kateřina a protože to není z její hlavy, ale prastará zkušenost, nemohlo to být jinak.
10 kilometrů do cíle v městě Agen a zjišťuji, že přední kolo nějak plave.
Co s tebou potvoro, zkusím tě dofouknout. A jak odšroubovávam tu krytku ventilku, vyšroubuji celý ventilek a kolo bleskem prázdné.
Aha, tak jsem nepíchnul, ale je to ventilkem.
Tak ho tam "nějak" vrátím, ale vím, že to fungovat nebude.
Jsou možná cyklisté, co zlobivý vymění, ale já tohle uměl naposledy před padesáti lety, na kole Favorit.
Tyhle "galuskové" nedávám. Protože do cíle kousek, rozhoduji se dofouknout a ujet co to dá, a pak zase dofouknout, a tak přískoky vpřed.
Kilometr osm set metrů to dalo nahuštěné na 50 Psi, 2,3 km na 65 Psi.
Jo, zapomněl jsem zmínit svoji lenost, která budiž velebena. Protože mě nekonecně prudilo hustit ty duše na kámen, kontrolovat manometrem tlak, pak dál hustit, pořídil jsem hustilku Bosch co tam nasází 85 Psi za chvilku.
Tak jsem celkem bez větší újmy dojel.
A teď nabíjím hustilku a ráno vyměním duši.
Ventilek, tak aby fungoval vyměnit neumím.
Mám hlavu plnou nápadů, ale ruce, ruce ty mám "volšový".
Jo, abych předešel otázkám
https://www.relive.cc/view/vdOREjx8GKv
98 km, cestovka 12,6.
Rovina, zvolna, není kam se hnát
:) :) já ti snad vyfotím svojí výbavu cestujícího kováře, konkurující závodníku Vondřichovi.
Pochlub se, to by mě i docela zajímalo co vozíš.
no v rychlosti. Chybí pumpa a 3 dráty, které mám napíchané v držáku pumpy u každého kola podle toho, čím je vypleteno a falcový plášť, který sebou na každém kole nevozím.
Vlevo je základní sada, co sebou vozím vždy. Plátěnou brašnu (je v ní duše, vnitřek torpeda, hajzlpapír a kapesníky) si přendavám z kola na kolo spolu s klikou se strženým závitem, která slouží jako kladivo, zbytek je obsah rámové a sedlové brašničky u každého kola zhruba stejný ( jsou tam i 3 reservní ventilky.. :) ).
Vpravo je základní obsah "brašny větší technické pomoci" vypilovaný podle toho, co jsem kdy potřeboval k opravám při větších výpravách.. většinou teky kol kamarádů. Jsou tam v krabičce i dva kusy řetězu dvou základních rozměrů používaných u starokol. Občas k tomu doplním i nějaké další smetí....
Teda, slušná výbava, fakt nejsi žádný troškař a já jsem slušný břídil. Tohle musím ukázat bráchovi, který mi nadává, že vozím zbytečně moc těžkých věcí :-)
Co ty osy a pedály, to taky vozíš?
hele u těch starokol, je to radost, když to jede. Ale je to starý a umí se to vysrat.... Základem je umět to rozebrat a složit na mezi.. mám tam i kuličky, když se šmelcnou je vhodné je ihned doplnit. Navíc samozřejmě, co s sebou vozíš, obvykle nepotřebuješ :)
Pedály jen když nás jede víc a i ty osy.. už jsme měli zlomenou osu i pedál. Ty pedály jsou moje strarý repasovaný z krosky, nic moc, ale na dojetí super ajsou malý.
Když jezdím sám, obvykle mi stačí jen levá část stolu :)
Když jede parta, tak celý stůl i kladiva?
čti co píšu. Místo kladiva sebou vozím zmršenou kliku, je skladnější a poslouží stejně.
Kamarádi obvykle na průběžnou údržbu dlabou a mě nebaví půl dne stát a čekat, než přijede záchranné vozidlo s mechanikem s potřebnými díly.. tím co je na stole opravíš jakoukoli poruchu na kterou není potřeba svářečka nebo lis aspoň nouzově na dojetí do civilizace nebo k nádraží na cestu domů.
Zajímavá aku pumpa. Dočetl jsem se o ni ledacos, ale všichni nějak tají jak dlouho vydrží akumulátor, kolikrát se tím dá nafoukat kolo na jízdním kole a třeba i u auta.
Už máš nějak ověřenou výdrž aku?
Jediný údaj co jsem našel tak, že kolo na motorku nafouká za 10 minut. U auta to bude nejmíň 15 pokud tak dlouho vydrží aku foukat a neutaví se.
Nabito na plno, ta 28-45 z 10 Psi na 55 psi přesně 7x. Pak chcípla, ale už jsem byl na hotelu.
Bude se nabíjet celou noc, nepodporuje rychlonabíjení, i když má konektor C, kdyż do toho pustíš víc, nebere to. Ale dá těch 85 psinez problému
7 x kolo to bohatě stačí, normálně se tak často nefouká, to bych měl na 1/4 roku :-)
Jo auto taky dofouká, ale neřeknu ti nic bližšího, jen jsme dohušťovali, když to hlásilo pokles tlaku v pneu. Ale jestli o půl baru fakt nevím.
Mám pořádnou pumpu do sítě, ale byl jsem línej tahat prodlužovák, tak jsem hustil i auto.
Asi jako nouzovka.
Jako nouzovka určitě dobrý i pro auto, pro motorku určitě.
Pokud máš duše, tak vadný ventilek se přece dá řešit úplně stejně, jak píchlá duše, prostě duši vyměníš...
No, lepší by bylo měnit jem ten ventilek, kolo nemusí ven a ty pláště sundavat taky není nic moc. Je na to asi grif jak na ústřice, musíš umět tu montpáku správně zasunout.
Ale nakonec jsem ten ventilek utáhnul, ale duše byla píchlá. A hned jsem píchnul i tu druhou tak už mě zůstala jen jedna :-)
Ale ty dvě píchlé jsem zalepil, jak jsou ty duše širší,není to problém.
Koukal jsem na to, člověk musí fakt dávat bacha. Stezka je často lemovàna nějakým plazivým maliním či ve to je, trny to má jako jehli, zabodnou se, zlomí, a jak jedeš, protlačí se pláštěm až ho probodnou.
Nešel jsem těch jehliček v plášti 5, jen čekaly na šanci mě potrápit.
Když už vymetáš podobné trnité cesty a máš obuté tenké plášťě, tak bys měl lepší jezdit bezdušáky. Ráfky a nejspíš i ten plášť na to uzpůsobený, stačí jen vyměnit ventilek a nalít tmel a nafoukat.
Řeknu to jen jednou, Paciente!
Zklidni se s palečky, jinak zase půjdeš na hanbu. Jen jednou, jsem řekl.
Chápes?
Že tě tohle nervuje a vytáčí?
Jen vyjimečně mě překvapí minus u nějakého faktického údaje, ostatní mi je úplný šumák.
Zkus se nad tím povznést a přehlížet to.
Jsem citlivka.
Prostě se to odnaučí.
Chápu mínus, tam kde je názor. Ten může každý mít jiný. Ale když napíšu jak se ta hustilka chová, a on má potřebu mínusovat, jde na hanbu Varoval jsem. Nemůže si pomoct, tak mu musím pomoci já :-)
Jo, to tady bohužel občas je, že u faktického sdělení se objeví nějaké minus bez jakéhokoliv vysvětlení. Nevim kdo a ani proč to dělá a ani se nesnažím to nějak zjišťovat nebo nad tím přemýšlet, protože kvůli hlouposti nějakého blba, co neumí napsat co tam bylo špatně se tím nemíním nijak dál zabývat, nestojí to za to.
No, já taky ne.
Jestli sis všimnul, pod zprávama z cest, co tu píšu, je dlouho klid. Co jsem zabanoval Lannu.
Pustil jsem sem Čmuchaře, protože je to chytrej kluk, jen nemocnej. Ale ukázalo se, že brzy.
Půjde do chládku.
Nejedu, abych trhal rekordy, a vlastně jsem ti znovu jen proto, že si pamatuju z loňska, že bych chtěl toho vidět víc, ale byla mi hrozná zima, tak jsem to hnal jak šůs.
Už jsem na tom fak dobře i s fráninou, tak pokecám, větsinou jen vata, ale zase když chytím průvodce, už se dost chytám. Dozvídám se věci, co jsou zajímavé,ale ne pro všechny.
Koukni se od zhora.
Vše co jsem napsal má minus.
A bude mít i dál, protože jsem nebloknul alter ega. Ale to je fuk.
Nebude vysírat hlody.
Jo, dobral jsem antibiotika, v hubě mám inpláty, cestou nemůžu nic žrát, protože to musím čistit. A pamatuješ, po AB si 14 byl osvobozen z tělocviku, protože pohyb moc nesvědčí.
Tak jedu pomalu, zlehka a co tu předváděl?
Lépe mu mezi svými.
S Lannou to zafungovalo.
Vidíš ten klid :-)
Teď chci fakt pomalu, v pohodě dojet, neudělat žádnou chybu, co by mě ohrozila ty šrouby v p8, to znamená, cestou nic nejíst a pít jen vodu.
Stovka je tak na hraně
No jo, každý to máme trochu jinak, já bych nad tímhle mávnul rukou, protože mi nestojí n za to se tímhle nějak zabývat.
Šíravník prostě provokuje, má pocit, že si mu něco záměrně provedl a tak si občas rejpne, protože ví, že mu na to naskočíš a nějak zareaguješ a on má nejspíš neskutečnou radost, že se mu to povedlo a ty se tím užíráš. Kdyby si ho trvale ignoroval, tak toho po čase nechá. Jenže on ví, že to nevydržíš a zareaguješ, tak on si tím nějak uleví a výsledek je jaký tady občas vidíme.
Kdyby Jindra přestal reagovat, tak by Šíravník musel hledat někoho jiného. Občas to prostě potřebuje. Lepší, než kdyby šel někoho zmlátit.
Pokud vím, je i členem honebního společenstva (někdo to zde zmiňoval). Nejsem si jistý, že by člověk s jeho povahou měl mít přístup ke zbraním ... i pro jeho bezpečnost.
Mě zaráží, že se tady najde tolik podivínů, co mínusují v tvém tématu, kde si píšeš co ty uznáš z cesty za vhodné. Ať to prostě nečtou, proč do tématu vůbec lezou?
To je jasné. aby mohli dát mínus na důkaz síly. Prostě ubožáci, no.
Jak se mínusem měří síla?!? A jaká?!?
měří se tím blbá síla blců, je to blbcoměr, případně blbcoměrka, aby to bylo genderově vyvážené.
Blbec ovšem princip nepochopí.
Akorát je to měření trošku zavádějící, když nevíš, jak velký je celek.
To ti pak z toho také může vyjít, že jsou tady všichni blbci... Teda kromě tebe, pokud nemínusuješ.
nemínusuju ani neplusuju přijde mi to dětinské.. asi na IQ tykve (jen se občas divám, jak veliký to musí být kriplík, když dá mínus na kde co). No a podle Gausovy křivky je skutečně polovina lidstva blbci (neb jsou pro průměrem) tak i zde. Jak je veliký celek se dá snadno zjistit, stačí si vytáhnout počet registrovaných uživatelů s drobnou redukcí na to, že spousta blbců má účet dvojitý, či trojitý. Jediné k čemu jim to pomůže je to, že takový jedinec je dvojitý či trojitý nikoliv oposum (jak by řekl Limonádový Joe) ale blbec.
Je zajímavé, jak tu mnozí operují s dvojitým až trojitým účtem. Osobně jsem toho názoru, že s tím operují jen ti, co ho rovněž mají/měli a vědí proč.
Nicméně kdyby každý blbec měl účet dvojitý či trojitý, pak by tu byl jeden, max dva - podle počtu mínusů.
Ale i když budeme uvažovat, že každý má účet jen jeden, pak to - vzhledem k celkovému počtu registrovaných či diskutujících - až tak špatné také není. I v tomto případě jsme hluboko pod průměrem, tedy pod polovinou počtu.
Tak o dvou účtech jsem si téměř jistý, že patří panu Č - za cca 4 roky pod 20 příspěvků a nastupují jedině, pokud tento dostane záděru. Jinak význam tohoto fóra minimálně mě k duplikaci účtu nijak nedonutí, nevidím význam. Na Gesichtbooku je to jinak, díky jejich debilnim pravidlům lze dostat ban ani není vidět za co a nelze se bránit.. a používáme skupiny na organizaci akci... Tam se záložní účet hodí.
Ja tu sice 2 ucty mam ale druhy leta nepouzivam. Otevru ho jen kdyz potrebuji udelat nejakemu rejpalovi fotku.
S vicero ucty vim jen o Velke hube - ten se tu k tomu i srdceryvne priznal a pouzival/pouziva je vyhradne k paleckovani.
Jestli on si to tu nakonec nepaleckuje sam :o)))
A ratlik si hned musi steknout :o)))
Ty s těmi ratlíky nedáš pokoj? Pozor na to, vtipné a výstižné zoologické názvy se dají použít na ledaskohos.
Vzdyt se na nej koukni. Jen neco napisu, hned vyleze z boudy a nafe :o)))
A výborně, první vice násobný nýmand se odkopal, která další nula se přizná ke své malosti?
Pokud tim nymandem minis me, tak bud tak laskav zmlkni a neurazej. Nevis jaky jsem k tomu tehdy mela duvod. Rozhodne to nebylo paleckovani. Navic o tom, ze jsem sveho casu pouzivala jiny ucet a proc vi docela dost lidi. Nemam v tomto ohledu co tajit. Ty jsi tady tehdy nebyl, tak nesud, kdyz o tom nic nevis.
Kdyz duvod pominul a mohla jsem zase pouzivat svuj standardni nick, druhy ucet jsem prestala pouzivat.
Pokud minis Velkou hubu, pak ano ten si peknych par falesnych nicku zalozil jen proto, aby mohl paleckovat nebo ovlivnit lajkovani i blogu. Tezko ale rict, jestli bude mit koule na to, aby to znovu priznal.
Kdo první najde rozdíl, vyhraje klíčenku s kozlem.
Překvapuje? Velmi dobře to je podané ve Volném pádu když si šel "zoufalec" Michael Douglas koupit snídani a chtěl hamburger podle obrázku z nabídky :-)
:-)
Holka se snažila, pivo je podchlazené (a tak se dá pít) ale aby udělalo pěnu, musí být teplejší.
Ale přesně jak říkáš - Volny pád - á máme tu kritiku :-)
Kde to má pěnu a nápis je jinak barevnej.. hele dnes Český Brod :)
Čechy jsou mi malé, cpu se mezi cizáky a pak mám, co si zasloužím.
Tak jsem ráno vyměnil tu duši.
Hned na podruhé jsem to měl. Přesvědčený, že za všechno může ventilek jsem velmi nedbale zkontroloval plášť. Byl to trn, a já o něj píchnul i tu novou duši.
Ale napodruhé to klaplo a já vyjel.
Dneska bylo opravdu teplo tak jsem nikde moc neoplendal a svištěl podle kanálu do města z červených cihel Montaubanu.
Je tu vážně hic, 34 ve stínu a tak jsem prohlídku historického centra omezil na vyhledání irské knajpy kde nad sklenkou Guinnessu googluji, kam vyrazím na večeři.
Tady je video z cesty
https://www.relive.cc/view/vQvyQZxX14v
Nejel jsem moc daleko, ale to vedro mi dneska nějak nesedlo a tak toho mám docela dost.
Montauban
https://photos.app.goo.gl/rUCqK8A6EVSJhBPX9
No, možná jste také jako děti byli v cirkuse.
Taková věc, na kterou táta dostal v práci lístky, zřejmě proto, že jiná forma trestů, od domlouvání až po výprask lískovkou na mě nefungovala. Tak jsem jedno nedělní odpoledne byl vyslán i s mojí mámou, ta nevím co provedla, do cirkusu.
Nejdřív tam slaňovaly opeřené slečny hrazdy, pak šviháci ve šponovkách metali kozelce, a já se nudil jen malinko méně, než ten lev, co poklimbával na štokrleti a na pokyn bičíkem, se zvolna přesunul na jiné a výš, a pak zase zpátky, za mohutného práskání tím bičem.
A pak přišel klaun, dvakrát s sebou praštil o zem a máma mě říkala, že to je legrace. Už jsem skoro usínal, když to přišlo, tedy přijelo. Medvěd na kole.
Huňáč jako hrom a jezdil do kola kolem té manéže.
Vidím to dodnes. Moje první a poslední návštěva cirkusu a medvěd na byciklu.
Když jsem to vyprávěl tátovi zeptal se jen:
"A měl přehazovačku?"
"Neměl" řekl jsem po pravdě.
"No vidíš, když jí nepotřebuje medvěd, tak ty taky ne".
A tím utnul to moje věčné škemrání o nové kolo.
Proč to píšu.
No protože dneska jsem si jako medvěd připadal sám.
Protože mám strach cestou něco přikusovat, aby se mi nedostal nějaký ten drobek tam, kde jsem dříve měl zuby a neudělal mi nějakou neplechu v dásni, vlastně krátce po poledni už docela hladovým. Proto dnes ráno jsem byl u snídaně za Otesánka. Naložil jsem si na talíř vše co tam měli a to hned dvakrát.
"knedlíky se zelím, se zelim kyselým, pak jsem jed u stolu, kdovíco v rosolu"....
No přesně knedle to nebyly ale různé ty buchty, řezy piškoty, kroasánky a čokoládové kapsy a pak jsem se odvalil jak ten medvěd a sednul na to kolo. Po 40 kilometrech jsem už měl i velmi intenzivní pocit, že mám i jeho kožich.
Tak takové to dneska bylo.
Narozdíl od toho cirkusového chlupáče, já dneska měl i přehazovačku.
Jsem v Toulouse.
32 stupňů.
Jen malý dotaz, to sebou vozíš jen jednu lahev vody, nebo máš ještě nějaké pití v taškách?
To na první fotce je cassoulet, tedy toulouský.
Fazole, vepřové, kachna, a klobáska, takový místní eintopf. Výživné a tučné.
Dělají jej všude, ale já si nagooglil tu testauraci, kde by měl být nejlepší, a nebyla daleko od hotelu.
A dostal jsem jej, a byla to dobrota, sytá, to teda jo. S vypětím všech sil jsem dojedl poslední fazolku a vtom se přede mnou zjevil pikolík a když asi viděl můj smutný ksicht, řekl: "Vše v pořádku? Nějaký problém?"
A já blb se zase musel předvádět. Povídám "Safra to jo? Já si vloni koupil toulouský cassoulet v Monoprix v konzervě za 2,60 euro a chutnal safra jinak! Máte pro to nějaké vysvětlení???"
A chvilku jim to trvalo, než si to přeložili z mého dětského francouzského žvatlání do vlastní řeči.
Teď mi nakládají. Koukněte na tu míru piva. Nebo sýr. Toho jsem dostal pro tři lidi.
Asi chtějí, abych i zítra jel za medvěda
Co to je na tom prvním obrázku? K večeři bych si to dal.
Já byl dnes na Lhotě, přeplaval jsem jezero po délce tam a zpět, což dá 1.5km. Už to uplavu ve slušném tempu, ale pak jsem groggy. Musím to zkusit v bazénu bez kličkování, jaký budu mít čas. Také se tam nebudu bát přidat, aby mne nechytila křeč do nohy a měl jsem jako minule problém se dohrabat ke břehu.
Cassoulet, to je národní jídlo v zemi Katharů.
Když se budeš nudit, zkus si o Katharech něco najít. Montségur,
Jejda, Lelek se mě ptal, jak jsem na tom s tou vodou. No, popravdě co vypiju si vezu s sebou.
V hotelu v ledničce mám většinou dost na zítřek.
Jedu po rovině, tak vezu, co se vejde, plus to pro Soňu..
A jen blb si může myslet, že je to proto, abych ušetřil :-)
Jo, tady je ta hotelová lednička.
Problém je, že všichni ti VIP trvají na skle a já cestou postupně odlehčuji
No v teplotách přes 30°C to pití už je poměrně důležitá věc a další důležitá věc je chlazení hlavy. S přehřátou hlavou už nejde kloudně nejen myslet ale ani šlapat. No a končí to jako Michálkovi, že si raději sedneš do trávy a probudíš se až po chvíli...
Pití to může být i dobrý, ale řekl bych, že vhodnější bude až po skončení jízdy v klidu po sprše na pokoji než po cestě při jízdě :-)
Já myslel pití na cestu na kole, když jedeš třeba přes 100 km. Je jasný, že na nějakých 50 ta jedna lahev stačí.